Tidligere i "The Handmaid's Tale"...
Vi renser oss for den verste synd: å sette et barn i fare.
Jeg prøver å tenke på det gode jeg kan gjøre.
Om jeg bare hjelper én, så er det nok.
- Venter du barn? - Ja. Må Han gjøre meg verdig.
- Igjen. - Ja.
- Mrs. Mackenzie sa nei! - Det var ukas fjerde hengning.
- Skolen i Brookline... - Gå til porten. Vokter Parker er der.
- Vil du ta en spasertur? - Jeg burde ikke.
Jeg skal passe på deg.
- Hannah. - Vis meg barna!
- Eleanor? - Du gikk fra meg.
- Hvorfor spør hun etter barna? - Hun er forvirret.
- Er alt bra med Mrs. Lawrence? - Ikke snakk til meg om min kone!
Mackenzie-paret dro.
- Hvor? - Selv ikke kommandanten vet det.
Du snakket med en Martha i butikken.
Jeg reddet deg.
Vet du hva du har gjort, jævla hurpe?! Gjør du det?
Pust inn, pust inn, pust inn.
Hold, hold, hold.
Pust ut, pust ut, pust ut.
Pust inn, pust inn, pust inn.
Dypere åndedrag, Ofandy. Veldig bra.
Frances var Hannahs Martha.
Før var Frances salgssjef i et firma som solgte teaterutstyr.
Frances var hjelpelærer for barn.
Frances sparte til en ferietur til Galapagos.
Frances elsket datteren min. Frances... er død.
Og Hannah... er borte.
Ikke snakk med henne.
På grunn av henne.
Pust inn, pust inn, pust inn.
Hold, hold, hold.
Pust ut, pust ut, pust ut.
Pust inn, pust inn, pust inn.
Hold, hold, hold.
Pust ut, pust ut, pust ut.
Pust inn, pust inn, pust inn.
Hold, hold, hold.
Pust ut, pust ut, pust ut.
Pust inn, pust inn, pust inn.
Hold, hold, hold.
Pust ut, pust ut, pust ut.
Pust inn, pust inn, pust inn.
Hold, hold, hold.
Du er slem.
Hun fikk noen henrettet og burde ha holdt kjeft.
Hun gjorde bare som forstanderinne Lydia ba om.
Jeg vet det.
Ofandy har ikke lenger veer.
Inntil vi kan være til nytte så lar vi henne være i fred.
- Ofmatthew, skam deg. - Så slepphendt.
Tilbake til fødselsbilen.
- Be dine venner om å roe seg ned. - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Vil du ta tungen min eller svi armen min?
Håper ikke jeg trengs på TV igjen for Nicholes skyld.
Kom deg på bussen, kjære.
Vi kjører ikke alle hjem ennå.
Den Marthaen ble henrettet for å ha planlagt en fryktelig forbrytelse.
Tyveriet av et barn.
Hvem overtalte henne til en slik ondskapsfull handling?
Det gjorde hun, det gjorde hun, det gjorde hun!
Hvem sin skyld er det at Marthaen døde?
Hennes skyld, hennes skyld, hennes skyld!
Det er min feil, forstanderinne Lydia.
Gjennom bekjennelsen frigjør man seg fra synden.
- Er det ikke slik? - Ja, forstanderinne Lydia.
Kanskje du tror at du er fri for synd?
Ingen er uten synd, forstanderinne Lydia.
- Det stemmer. - Ja.
Ved din egoisme er det en annen du har glemt at du har gjort urett mot.
En du har såret dypt.
Lille Agnes, selvfølgelig.
Marthaen elsket henne og tok hånd om henne.
Tenk på den lille jenta uten den omsorgen i livet.
Hvem sin skyld er det?
- Min skyld. - Ja.
Agnes' familie måtte flytte.
Hun ble revet fra hjemmet, vennene, skolen og alt hun kjente.
Hennes verden er hulere og kaldere enn noensinne.
Hvem sin skyld er det?
Min skyld.
Bare en ond og egoistisk tåpe -
- velger å gjøre som en annen ond og egoistisk tåpe!
Særlig når det finnes fromme, -
- ærbødige og glade jenter blant dere.
Ja, Ofjoseph?
- Jeg har noe mer å bekjenne. - Hva da?
Ofmatthew vil ikke ha barnet.
Pokker.
- Stemmer det, Ofmatthew? - Nei, forstanderinne Lydia.
Bekjenn.
Jeg følte det bare sånn i et lite øyeblikk.
Ofjoseph...
Gå nå. Kom igjen.
Det var bare et øyeblikk!
Nå føles det annerledes.
Dette er nok en jente, og de andre var gutter. Jeg ble redd.
Redd for hvordan livet hennes kunne bli.
Bare Gud vet det.
Hun tror at hun vet mer enn Gud. Det er en synd.
Synder, synder, synder!
Å fornekte Guds barn...
...er blant de største synder.
- Synder, synder, synder! - Nei, jeg fornekter henne ikke.
Jeg vil ha henne! Jeg sverger! Jeg elsker henne!
- Synder, synder, synder! - Nei!
- Synder, synder, synder! - Jeg vil ha henne!
Jeg elsker henne! Jeg elsker henne!
Ofmatthew, ikke vær en sutreunge.
Sutreunge, sutreunge, sutreunge!
Sutreunge, sutreunge.
Sutreunge, sutreunge, sutreunge!
Den flinke jenta mi.
Går det bedre nå?
Ja, forstanderinne Lydia.
- Kom igjen. - Bra spørsmål.
- Lever jeg? - Nei.
- Var jeg filmstjerne? - Egentlig ikke. Jeg må si nei.
- Lærer vi om meg nå? - Ja. Godt spørsmål.
- Var jeg smart? - Ja.
Du er her ennå.
Tenk på flere spørsmål. Du kommer snart på noe lurt.
Jeg la igjen en ny beskjed. Håper det går bra med henne.
Mr. Thorne, klokka er 18.15.
Det er for kaldt å vente utenfor. Jeg tar ham med hjem.
- Sikker? - Ja da.
"Glem ikke å være gjestfrie."
"På den måten har noen hatt engler som gjester, uten å vite det."
Brevet til hebreerne kapittel 13.
- Riktig. - Jeg har alltid likt det kapitlet.
- Er du sulten, vennen? - Litt.
En pose med potetgull var det han fikk med til lunsj.
Legg igjen en beskjed.
Noelle, det er Lydia Clements igjen. Jeg tar med meg Ryan hjem.
Gi beskjed når du hører dette, så sender jeg deg adressen.
- Jeg håper du liker chili. - Den du lagde til kursdagen?
Nå kan du glede deg.
Miss Clements’ chili er berømt.
Jeg er veldig lei for det!
- Hei. - Mamma!
Vi begynte å bli bekymret.
Jeg ble opptatt på jobben, men kom så raskt jeg kunne.
- Han er sulten. - Vi tar litt hentemat på hjemveien.
- Vi spiste McDonald’s i går. - Vi tar det i bilen.
- Jeg vil ha chili! - Det er min feil. Jeg nevnte den.
- Kan dere ikke spise middag hos meg? - Nei, vi vil ikke trenge oss på.
Tullprat. Jeg lagde en stor porsjon.
Store gutter trenger mer enn burgere, synes du ikke det?
- Ja, ok. - Herlig.
- Si "takk". - Takk. God kveld, rektor Jim.
- God kveld, Ryan. - Jeg kommer straks.
- Takk. Kom, vennen. - Du...
Vi ses. Ha en fin kveld.
- Like så. - Bra jobba.
Takk.
De ser på meg og forventer noe.
"Jeg kler meg sånn for å få tips. Jeg liker deg ikke, drittsekk."
Unnskyld, jeg...
Jeg prøver å la være å banne foran Ryan.
Jeg har aldri hørt ham si noe sånt.
Selv om jeg kommer med en drink, -
- har du ikke rett til å klype meg i rumpa.
Nettopp. Hva gjorde du?
Tømte en Long Island Iced Tea rett i fanget på ham.
Derfor ble jeg forsinket. Sjefen skjelte meg ut etter vakten.
Kanskje du burde bytte jobb.
- En uten så mange... - Drittsekker?
- Jeg skulle si "menn". - Ja, riktig.
Har du en type, ei jente eller noe?
Jeg var gift. Det var en tabbe.
Miss Clements, er jeg Thomas Edison?
Ja! Så flink du er!
Vi spilte "20 spørsmål". Han er noe spesielt. Du er heldig.
Ja.
Og han fortjener noe mer, noe bedre.
Men han har bare meg, så...
Du kan gjøre det bedre.
Takk for at du delte informasjonen om Ofmatthew.
Hvem vet hva det kunne ha ført til?
Ingen årsak, forstanderinne Lydia.
- Tilbake allerede? - Tiden var ikke inne.
Kommandant Lawrence?
Vet du noe om Hannah og Mackenzie-paret...
Nei.
Ikke spør igjen.
Jeg vet ikke hvor hun er.
Og jeg vet ikke hvem som vet det.
Gå til rommet ditt.
Hvem husker smerten når den er borte?
Da gjenstår det bare en skygge.
Ikke i sinnet, men i kroppen.
Smerter skaper arr, men så dypt at de ikke synes.
Ute av syne, ute av sinn.
- Du er våken. - Hva er det?
Vi må gjøre oss klare. Fødselsbilen står utenfor.
Pust, pust.
Hvordan gikk det verset som vi hoppet tau til?
Loffer, skredder, soldat, sjømann, rik, fattig, tigger eller tyv.
Et vers om hva barnet kunne bli.
Press. Press!
Listen er kortere nå. Særlig om det er en jente.
Martha, Jezebel, tjenerinne, kone.
Press, press, press!
- Hvordan går det? - Jeg ser hodet.
Pust, pust, pust! Press, press, press!
- Der er hun! - Du klarte det.
- Flink jente. - Hun er så vakker.
Sånn ja.
Nei.
Nei! Det kan ikke være sant!
Nei! Det er datteren min!
Kom igjen!
Hun sover!
Nei!
Du burde ikke se dette. Ta deg litt frisk luft.
Gå til din søster.
Jeg vet ikke hva jeg følte hos Ofandy og barnet.
Men det vet jeg nå. Lettelse.
Nå...
Gutt eller jente? Mrs. Lawrence vil gjerne vite det.
Død.
Men det trenger du ikke å si til henne.
Du kan være sammen med henne i morgen, spille kort eller noe.
Du er flink med henne og gjør henne godt.
Uansett...
Det virker som om du bryr deg om din kone.
Jeg vet at du blåser i resten av oss.
Verdenen du har skapt gjør slutt på henne.
Men med en telefonsamtale...
...kan du få henne ut.
Men du holder henne som gissel.
Du beskytter henne ikke. Du tar livet av henne.
Det føltes nok bra.
Carver-paret.
Det har vært en tung dag, men Gud ser om vi arbeider.
Carver-paret er oppfarende. De trenger en som er stille og rolig.
Sonya.
De vil ikke ha en farget tjenerinne.
Vivian?
Godt.
Sonya passer hos Holbeck-paret. Hvor la jeg dem?
- De ligger her. - Takk.
Og så har vi Ofandy, når hun kan gjenoppta tjenesten.
Allston-paret vil ikke ha henne.
Og ryktet om fiaskoen går.
- Stakkars. - Ja, en ordentlig jente.
I motsetning til visse andre.
Hvorfor ville Herren nekte en slik jente sin velsignelse -
- og gi to friske barn til en som Ofjoseph?
Jeg har virkelig prøvd å hjelpe henne.
Iblant finner man et råttent eple.
- Amen. - Amen.
- Én til. - Det er for mye, Lydia.
- Er det en iPad? - Kjære deg...
Det er sånt vi hadde før iPad-en. Hvordan klarte vi oss?
Gi henne en klem.
- Hva sier man? - Takk, tante Lydia.
- Og? - Vi har noe til deg også!
- Det var ikke nødvendig. - Jo da.
- Takk. - Vær så god.
Jeg liker å jobbe med barn så jeg slipper dette tullet.
Du må komme deg ut. Du kan ikke være alene.
Det er jeg ikke.
Jeg vet det, men...
Du har ingen spesiell i livet ditt, men det fortjener du.
Du har mye kjærlighet å dele.
- Spar pengene dine. - Personalrabatt.
Og jeg valgte ut nyansene spesielt til deg. Får jeg?
Ok.
Jeg elsker denne dekkremen.
Det trengs ikke mye for å få god dekning.
Ok.
- Hvordan går det med Jason? - Den dusten?
- Jeg dumpet ham. - Bra.
Rouge.
- Den legges over kinnbeina. - Ok.
Men jeg har møtt noen. Han jobber med IT.
Det er mange gode jobber innen det. Liker han barn?
Han har to, så ja. Og han skal gå fra kona.
Det går ikke så bra med meg ennå, men jeg prøver.
- Det er det som betyr noe. - Ok.
- Så øynene. - Ok.
Denne nyansen passer til dagtid, og denne passer til utekvelder.
- En utekveld, hva? - Du må komme deg ut, Lydia.
Om jeg skal skjerpe meg, må du også prøve.
- Ok. - Ok.
Hei.
- Vil du henge fra deg jakken? - Ja takk.
Takk.
Hei!
- Hei. - Hvordan går det?
Jeg skulle gå, kanskje jeg hadde gått feil.
- Godt du er her. Du er flott. - Takk.
- Det virket så artig. - Riktig.
Fjorårets nyttårsaften lagde jeg makaroni med ost, drakk sider -
- og sovnet klokka ti.
- Dette er en stor forbedring. - Absolutt.
- Nei takk. - Lydia. Det er en spesiell anledning.
Unnskyld meg.
- Takk skal du ha. - Takk.
Takk.
Utrolig at du ikke var lærer først.
- Du er et naturtalent. - Familieretten ga meg mye trening.
Systemet er bedre siden det har blitt privatisert, -
- men det var veldig frustrerende.
Man fikk ikke hjulpet så mange barn som man ville.
Du er utrolig dedikert.
Jeg har alltid beundret deg.
Jeg liker deg også.
Har du sett. For et festmåltid.
Det er flott. Takk.
- Kjære min. - Skal vi be bordbønnen?
Herre, vi takker deg.
For maten, godt selskap og året som venter. Amen.
Amen.
- Og skål. - Skål.
Det er jo en duett. Hjelp meg.
Jeg trenger hjelp. Kan du komme hit?
Jeg? Nei.
Kom opp, er du snill.
Kan du ikke hjelpe meg?
- Nei, jeg kan ikke synge. - Kom igjen.
Det er en duett. Hjelp meg.
Kom igjen, Lydia.
Lydia Clements, alle sammen!
Ok, da synger vi.
Ikke dårlig, hva?
Ni, åtte, sju, seks, -
- fem, fire, tre, to, én...
Godt nyttår!
- Godt nyttår. - Godt nyttår, Jim.
Skulle gamle bekjentskaper rustne hen
og bare løpe ut med tiden?
Skulle gamle bekjentskaper rustne hen
som for lenge, lenge siden?
For lenge siden, kjære deg...
Flott, jeg har ikke noe tre i år.
Sønnen min kom seg ikke hjem, og min kone døde for tre år siden.
Det har vært en rolig jul.
Om jeg hadde visst det, ville jeg ha bedt deg. Jo flere, jo bedre.
- Neste jul, da. - Neste jul.
- Unnskyld meg. - Det er ingenting å beklage for.
- Jeg vet ikke hva som gikk av meg. - Dette har vært veldig hyggelig.
- Men det er for tidlig. - Det forstår jeg.
Lydia...
- Jeg vil gjerne treffe deg igjen. - Vi ses på skolen.
God kveld.
Hun klarer ikke å holde på noen jobb.
Hun sender barnet på skolen uten verken frokost eller lunsj.
Jeg har sett ham ustelt og i skitne klær.
- Går de i kirken? - Jeg har forsøkt.
Hun holder på med menn.
Det har vært tre i det siste. Én av dem var gift.
Krever dette virkelig øyeblikkelig tvangsfjerning?
Et barn er utsatt for negativ påvirkning.
Vi skal melde ifra om moralsk svakhet, Mr. Thorne.
Jeg mener at Miss Clements’ vurdering er riktig -
- og at man har tatt rett grep.
- Kan du skrive under? - Ok.
- Her? - Ja.
Ikke tenk på Ryan. Han er i et godt fosterhjem.
Det er mange flotte par som gjerne vil adoptere.
Så absolutt.
Det finnes mange mennesker som har mye...
...kjærlighet å gi.
- Takk. - Slipp meg!
- Hvor er hun? - Ma’am!
Hvordan kunne du gjøre dette?
Jeg måtte beskytte Ryan.
Mot hva? Han trenger meg. Han trenger moren sin!
Du kan anke i høringen om seks uker.
Seks uker? Hvorfor det?
Det er din skyld, Noelle.
Du ødelegger livet hans, din iskalde hurpe!
Jeg tilgir deg.
- Dette er hennes feil. - Ro deg ned.
Du ødelegger livet hans, jævla hurpe!
- Hun sto bak dette! - Ta et dypt åndedrag.
Vi hadde ikke problemer med Ofjoseph før hos Waterford-paret.
Et mildt sagt problematisk hjem.
Hun var innblandet i det med Emily.
Og Lillie. Problemer med to ledsagere.
Nå er det tre, og Ofmatthew er gravid.
Calhoun-parets barn må beskyttes.
Ikke alle hjem og tjenerinner passer sammen.
Og miljøet kan ha stor innvirkning.
Iblant er det eplet. Andre ganger er det kurven.
Jeg såret henne. Og jeg nøt det.
Koner og forstanderinner sørger over Ofandys døde barn. Og Lawrence.
De fortjener å lide. Man må venne seg til å se at andre har det vondt.
Som whiskyen Luke fikk en gang. Jeg likte den etter hvert.
Velsignet være frukten.
Må Herren åpne den.
Varsling: På grunn av været bør man holde seg på hovedveiene.
Under Hans øye.
Nå vet jeg hva Ofglen følte, hvorfor hun tok på bombevesten.
- Går det bra? Gårsdagen var tung. - Det går greit.
Ofjoseph. Får jeg et ord med deg?
Ja, forstanderinne Lydia.
Og jeg vet hva Emily følte før hun knivstakk Lydia i ryggen.
Jeg tenkte på deg i går.
Jeg har sviktet deg. Jeg ba til Gud.
Ja, forstanderinne Lydia?
Jeg vil at jentene skal være trygge så de kan utføre sin hellige plikt.
Det er på tide at du forlater det hjemmet.
Hva?
Lawrence-hjemmet er utradisjonelt på en svært farlig måte.
Først Emily, så dine besvær.
Men kommandant Lawrence ba selv om meg.
Det finnes kommandanter som er mektigere enn Lawrence.
- Man ser på familiens egnethet. - Slapp av.
Eleanor er syk, som du vet.
Og kommandant Lawrence... er det et passende hjem for et barn?
Ofmatthew.
Ofmatthew! Gi deg! Gi deg!
- Alle må ut! - Nei!
Nei!
- Ser dere henne? - Kom igjen!
Natalie!
Herregud!
Å, nei! Nei!
Tekst: Thomas Fagerlid www.sdimedia.com